Author: User

Н, екскурсія на телеграф. В бесіді екскурсовода повинні бути висвітлені такі питання :
* продукція підприємства, її значення у загальному виробництві;
* фізичні закони, які лежать в основі технологічних процесів;
* обладнання та принцип дії механізмів;
* інформація про передовиків виробництва.
В ході екскурсії вчителю можна, при необхідності, звертати увагу на певні об'єкти, вносити пояснення, давати уточнення.
Після огляду об'єкта необхідно дати відповіді на питання, які виникли під час екскурсії. Екскурсія буде завершено лише тоді, коли будуть підведені результати і оформлені матеріали ( т.т. звіти).
Форми підведення підсумків різні :
*Складання звітів;
*Проведення заключної бесіди;
*Використання екскурсійного матеріалу в навчальній діяльності ( при вирішенні задач, відповідях учнів);
*Використання екскурсійного матеріалу в позакласній роботі ( виставки, стенди, альбоми)
* профорієнтаційна робота
В подальшому можна запрошувати на вечори фізики представників підприємства. Такі заходи мають важливий виховний аспект і допомагають учням у виборі подальшої професії.
Філологічний напрямок
Методичні поради щодо збирання й записування фольклорних творів.
Записувати потрібно усі твори усної поезії, що нині побутують серед народу. Не слід старатися записати тільки незнайомі оригінальні тексти. У фольклористиці давно встановлено значення варіантів, які допомагають виявити, наскільки твір поширений і популярний. Важливу увагу необхідно звернути на твори сучасної народної поезії.
Збираючи фольклорний матеріал, слід мати на увазі, що різні жанри усної народної поезії вимагають специфічного підходу до їх записування. Якщо пісні, анекдоти, прислів’я і приказки досить популярні серед широких верств населення, то думи, легенди, а іноді й казки зустрічаються рідко і становлять лише набуток окремих осіб.
Записи ведуть в зошиті з однієї сторони листка, щоб на другій стороні можна було робити різні помітки, доповнення.
Прислів’я і приказки самі по собі не зустрічаються, вони побутують у живій розмовній мові. Тому потрібно прислухатись до мови і записувати їх в контексті, в який вони були вкраплені.
Загадки так само повинні записуватись з уст виконавця, при цьому записують і відгадки.
Значно важче записати частушки. Пояснюється це швидким темпом виконання творів цього жанру. Тому можна використати прийом фіксації частушок двома збирачами по черзі: один записує два перші рядки, другий – два останні. Після закінчення запису тексти з’єднуються і записуються у зошит у тому порядку, в якому вони виконувались.
Пісні треба записувати в природних умовах, тобто в момент співу, тільки з голосу. Бажано зафіксувати не тільки текст пісні, а і її мелодію.

два перші рядки, другий – два останні. Після закінчення запису тексти з’єднуються і записуються у зошит у тому порядку, в якому вони виконувались.
Пісні треба записувати в природних умовах, тобто в момент співу, тільки з голосу. Бажано зафіксувати не тільки текст пісні, а і її мелодію.
Вимоги щодо запису фольклорних творів
Запис фольклорного твору повинен максимально точно відтворювати почутий збирачем текст з уст виконавців чи авторів.
Твір має бути зафіксований тією мовою, якою він був виконаний, без будь- яких підправок, змін, доповнень.
Записуючи народний твір, збирач повинен повністю зберегти всі вигуки виконавця, повторення, звертання, вставні слова, діалектні особливості мови.
Під час запису твору необхідно звертати увагу на манеру, особливості виконання: репліки, паузи, жести, міміку – все це треба зафіксувати.
Якщо твір записується за допомогою магнітофона, то на початку запису необхідно назвати його і сказати, хто виконує.
Зафіксувавши фольклорний твір з уст виконавця, збирач повинен також записати деякі відомості про нього, тобто заповнити так званий паспорт. Треба пам’ятати, що тільки при наявності паспорта запис фольклорного твору можна вважати повноцінним.
У паспорті, що ставиться в кінці кожного записаного фольклорного твору, повинні бути такі відомості:
1) про особу, від якої записаний твір: прізвище, ім′я та по батькові, рік народження, національність, освіта, професія, місце роботи.
2) дата запису
3) місце запису
4) відомості про особу, яка зробила запис.
Своєрідність сучасного розвитку України характеризується перш за все відродженням споконвічних коренів нашої національної минувшини : історії, державницьких традицій, духовності. Вітчизнознавство починається із краєзнавства – історичного, етнографічного, географічного, фольклорного, літературного. Беручи активну участь у багатогранній краєзнавчій роботі, діти з раннього віку прилучаються до героїки минулих епох, трудових подвигів, справ і мистецьких традицій дідів і прадідів.
Лише заглиблюючись у споконвічну історію рідного краю, долаючи історичне безпам’ятство шляхом краєзнавства , методами та способами його пошуків, ми зможемо відновити національну гідність кожної людини, сформувати з неї палкого патріота України, допомогти учневі усвідомити причетність до землі предків, звичаїв та традицій, відчути повагу до Батьківщини.

Районний методичний кабінет
e-mail:chutovo.rmk@mail.ru

Методичні рекомендації до проведення
уроків-екскурсій
КУРІННА КАТЕРИНА МИХАЙЛІВНА,
ЗАВІДУЮЧА РАЙОННИМ МЕТОДИЧНИМ КАБІНЕТОМ

2012

Пізнай себе, свій рід, свій нарід,
свою землю, - і ти побачиш
свій шлях у майбутнє…
Григорій Сковорода

Щоб з роками мати справжнього громадянина, актуальним сьогодні є звернення до надбань національної духовності, виплеканої народом вподовж віків.
Забезпечити духовний розвиток особистості з урахуванням етнографічних особливостей певного регіону України допоможе краєзнавство
Екскурсія, як форма краєзнавства і заняття , займає значне місце в шкільній програмі і добре зарекомендувала себе в навчальному процесі.
Екскурсії сприяють виробленню в учнів спостережливості, вміння аналізувати, класифікувати, узагальнювати, робити висновки, прививають навики науково-дослідницької роботи.
Така форма уроку,як екскурсія, дає великі можливості для виявлення творчих нахилів учня, вміння систематизувати отримані знання, робити наукові обґрунтування та пропозиції
Екскурсії можна класифікувати :
за місцем у навчальному процесі ( попередня, заключна);
за характером об'єкту, який відвідується ( виробнича, в природу, в музеї, на виставку );
по об'єму матеріалу ( відповідно по темі : тематична, оглядова);
комплексні;
за місцем проведення ( навчально-дослідницькі, ілюстративні);
за кількістю учнів ( групові, індивідуальні)
Пропонуємо кілька варіантів екскурсій.
Мета уроку-екскурсії : ознайомити учнів з історією рідного населенного пункту, акцентувати увагу.
Таке заняття доцільно проводити з невеликими группами дітей.
Практично воно може займати 2 академічні години, останні в навчальному розкладі дня.
Так можна оглянути 3 сусідні вулиці, обговорити їх назви та відвідати 2 пам»ятки на них. Тут доцільно і робити зупинки.
Можна також пройти однією великою вулицею, краще старою, центральною, розглядаючи на ній пам»ятки архітектури, старі споруди, визначні установи та підприємства, меморіальні дошки на будинках.

Урок-екскурсія з предметів суспільно-гуманітарного циклу.
Мета уроку-екскурсії : ознайомити учнів з історією рідного населенного пункту, акцентувати увагу.на історичні пам»ятки, які збереглися до наших часів
Таке заняття доцільно проводити з невеликими группами дітей.Практично воно може займати 2 академічні години, останні в навчальному розкладі дня.
Можна також пройти однією великою вулицею, краще старою, центральною, розглядаючи на ній пам»ятки архітектури, старі споруди, визначні установи та підприємства, меморіальні дошки на будинках.
Так можна оглянути 3 сусідні вулиці, обговорити їх назви та відвідати 2 пам»ятки на них. Тут доцільно і робити зупинки.
Учням завчасно дається завдання скласти невеликі за обсягом повідомлення про видатних людей, ім»ям яких названо вулиці, або історичні події, з якими пов»язані їх назви, та пояснити зміст меморіальних дошок на окремих будинках, розповісти про пам»ятки архітектури, меморіальні споруди на шляху екскурсії.
До такого уроку готується « портфель екскурсовода» - набір ілюстрацій про минуле вулиць, історичні події, які на них відбувалися, портрети діячів, в честь яких названо вулиці і поставлено пам»ятники.
У місцях зупинки всі учні занотовують основний зміст повідомлень краєзнавців, складають план екскурсії в зошитах. Учитель робить свої доповнення до розповідей учнів.
Приклади екскурсій по селищу Чутове:
вул. Жовтнева, центр, вул Комсомольська
вул. Жовтнева, «Тракен»,вул. Зарічна,краєзнавчий музей
Оскільки вулиці носять імена вчених, письменників, тому корисно залучати до екскурсії вчителів літератури , біології, географії. Вони стануть ассистентами вчителя-екскурсовода, робитимуть повідомлення і доповнення по своїх темах.

Наприклад, вчитель географії розкаже історію природного ландшафту, розтлумачить схему забудови вулиці.
Вчитель біології допоможе дослідити стан навколишнього середовища, сезонні явища в природі і способи пристосування рослинності, комах,птахів у сільській місцевості. До такого уроку учні можуть підготувати власні спостереження за природою під назвою «Дорогою до школи». Це охоче роблять молодші школярі. Це вже буде комбінований урок з широкими міжпредметними зв»язками
Після закінчення екскурсії учні пишуть звіт, за який виставляється оцінка. Іншим видом роботи може бути перевірочна самостійна робота з тем, які вивчалися на уроці-екскурсії.
Заняття на вулиці зручно проводити навесні-наприкінці навчального року, під час повторення матеріалу уроків, узагальнення і підсумку курсу.
Урок-екскурсія з природничо-математичних предметів
Учні повинні завчасно знати мету екскурсії та форми роботи. Результат буде напряму залежати від її підготовки( планування, підготовки вчителя та учнів).
Готуючись до проведення екскурсії, вчитель повинен:ознайомитись з об'єктом екскурсії(продукцією, сировиною, значенням в народному господарстві, особливостями виробництва та передовими людьми) .
Вчитель зустрітися з працівниками, домовитися про тематику і порядок проведення екскурсії, ознайомитися з загальними вимогами щодо техніки безпеки .
Він знайомить учнів із схемою технологічного процесу, з вимогами техніки безпеки. Час екскурсії (45 – 60 хв) бажано по 1-2 питаннях.